Tidligere i Homeland...
Samira Noori.
Hun havde været gift få måneder, da G'ulom dræbte hendes mand.
Flygtede hun tilbage til sin landsby? Nej.
Hun blev her på trods af faren
og levede som enlig kvinde i Kabul.
Jeg fandt den her i din lejlighed.
Hvad vil du have?
Din regering og min prøver at mægle fred med Taleban.
General G'ulom står i vejen.
Med det her er han nødt til at trække sig.
Har vi så en aftale?
Vi har en aftale.
Og du erklærer øjeblikkelig, landsdækkende våbenhvile som aftalt?
Fra i morgen tidlig.
Du bringer sgu held, mand.
Har du ikke lagt mærke til det? Han har været her i en uge,
ikke en eneste vejsidebombe, raket, morter, snigskytte, intet!
Du rakte over skellet for at lukke det,
men det stikker dybt,
og Ben Hayes er i en perfekt position til at udnytte det.
Ingen vicepræsident har nogensinde udfordret en siddende præsident.
Ingen vicepræsident har været fra modsatte parti.
Er det dig, fr. Mathison?
Ja.
Hvis vi tror, at hun blev kompromitteret i Rusland...
Hvorfor lader vi hende så møde en russer?
For at få hende til at inkriminere sig selv, ikke?
Vi skal have hende overvåget konstant.
- Hvor skal vi hen? - Vi snakker ved springvandet.
Jeg vil dobbeltsikre mig, at de ikke kan høre os.
Kan du høre det?
Jeg kan ikke høre et ord.
Kan du virkelig ikke huske det?
Huske hvad?
Jeg reddede dit liv,
til at starte med.
Hvor meget af det, de siger, kan vi genskabe?
Jeg sætter teknikerne på sagen, så snart vi er tilbage.
Du sagde, at han kunne rekrutteres. Kan han det?
Han føler sig ikke værdsat.
Sagde han det?
Hvis det hele ikke er et stort bedrag.
Kom væk...
World Trade Center. Tårn Et brænder...
Jeg har overset noget før.
Jeg vil ikke lade det ske igen.
En amerikansk krigsfange er blevet omvendt.
Du er en skændsel for din nation, sergent Nicolas Brody.
Du er en forræder og en terrorist, og det er tid til at bøde for det.
Beskylder du mig for noget?
Kan du virkelig ikke huske det?
Huske hvad?
Vi har måske med en kompromitteret officer at gøre.
Du havde et forhold, der var kompliceret nok til at lyve om.
Ja, det er kompliceret. Jeg har mistet syv måneder af mit liv.
Til min russiske kontakt?
Virker vores strategi?
Du vil blive genstand for en efterforskning,
der vil definere resten af dit liv.
...ikke alle problemer i Mellemøsten fortjener en militær løsning.
Hele det her land blev vanvittigt efter 11. september.
Carrie, du er ikke dig selv.
Jeg samler stadig stumperne.
Sig, at du ikke har gjort det.
Er der for fanden ingen grænse?
Jeg tror på dig.
Ingen andre vil.
- Carrie. - Jeg ved det.
- Du er ikke i sikkerhed derude. - Jeg er forsigtig.
Hvis du var forsigtig, ville du ikke gå derud.
Vent, vi prøver at gøre det igen.
Pis. Problemet er, at det konstant skifter frekvens.
Vi må gøre det stavelse for stavelse.
Det bliver kun sværere, jo tættere på springvandet de kommer.
Det siger du ikke. Hvad skal jeg sige til Mike?
At det vil tage fandens meget længere, end vi forventede.
Fem dage.
Fem.
Ingen skyderier, ingen selvmordsbomber,
ingen alarmer.
Våbenhvilen virker.
Fortæl mig det, når der er gået et år.
En dag må du indrømme, at noget har ændret sig.
Jeg sagde ikke, at intet har ændret sig.
Taleban var der ude, de gemte sig.
Nu er de blandt os.
Med deres vogne. Og flag.
Og helt sikkert deres våben.
Samira...
Du får at se.
Tag den.
Kom nu.
Kom, allesammen.
Kom. Der er våbenhvile.
Kom.
- Fr. Mathison? - Ja.
Følg med os, tak.
Hvem er I?
Militærpolitiet, frue.
Vær nu rar.
Kan I fortælle mig, hvad det her handler om?
Denne vej.
- Hvor skal vi hen? - Beklager, frue.
Kan du intet sige? Her er, hvad du skal.
Ring til Saul Berenson, USA's nationale sikkerhedsrådgiver
og sig, at du...
- Frue. - Du skal sgu ikke "frue" mig.
Hr. Berenson er klar over det.
Bagram flyvebase 4 km
Bagram?
Det er der, vi skal hen.
Ja.
Kan du fortælle mig, hvor de sender mig hen?
Sikken lortedag.
Ja.
- Saul... - Han kommer,
præsidenten, om...
Kors, fire timer...
for at annoncere en fredsaftale.
Han skal mødes af den afghanske præsident,
og der skal være reception på præsidentpaladset,
hvor annonceringen skal ske.
Er det det, mødet var for?
Hvilket møde?
På stationen forberedte alle præsidentens ankomst.
Ja. Beklager hemmelighedskræmmeriet.
Det var svært at få din godkendelse genoprettet.
Carrie...
Præsidenten bad om, at du er her, når han lander.
Han vil tale med dig.
- Om hvad? - Det er uklart. Det finder du vel ud af.
Jeg skal sikre mig, at alt ved receptionen er parat,
du kommer senere med konvojen.
Vi gjorde det.
Det første trin, i hvert fald.
Jeg må afsted.
Tak.
Tror du så på mig nu?
Tror jeg på hvad?
Hvad jeg sagde før, om Taleban.
De har udviklet sig.
Taleban tror ikke på naturlig udvikling.
Det tror jeg heller ikke, du gør.
Krævede de at vide, hvad vi lavede?
To kvinder, uden ledsagere.
Nej.
Følger de efter os for at finde ud af, hvor vi bor?
- Det håber jeg ikke. - Nej!
De følger ikke efter os.
Indrøm det.
Bilal Khan!
Svigerinde.
Ses vi senere?
Kom ind.
PRÆSIDENTPALADSET
Frue, din telefon, tak?
Tak.
General.
Direktør.
Hvad foregår der?
En "anseelig annoncering af fredsforhandlingernes status."
De er nået til enighed, ikke?
Amerikanerne.
Uden input fra dig eller mig,
men de forventer, at vi står her og bifalder resultatet.
Hvem indgik aftalen?
Indtil nu antog jeg, at det var dig.
Min premierminister blev ringet op i går aftes,
endda af USA's præsident,
der truede med økonomiske og rejsesanktioner,
hvis Pakistan ikke støtter op om det.
Støtter op om hvad, præcis? Det ville han ikke sige.
Min præsident...
er lige taget mod Bagram flyvebase
for at modtage en embedsmand, der kommer for annonceringen.
Jeg tænkte...
at det må være udenrigsministeren.
Tror du, Warner selv kommer?
Jeg tror, at de ikke vil have, at vi ved det.
Undskyld mig, jeg må have min telefon, jeg går.
Nej, hun bliver her. Under hele processen.
- Det kan du ikke. - Jo, jeg kan.
Skrig du bare. Jeg er skideligeglad.
Lad dem vide, at du gør alt i din magt
for at forhindre denne dag.
Så snakken i Doha var skuespil.
Du gjorde det til et skuespil.
Du gik bag min ryg.
- Nej. - Du gik til Haqqani.
Som du prøvede at slå ihjel.
Du og din allierede skød en granat gennem hans forrude.
Hvilket helt ærligt var det eneste nyttige, du gjorde.
Det brød dødvandet.
Det er din mors brød, ikke? Bibi Haajis?
Hun sender sin bedste hilsen.
Jeg ved ikke hvorfor,
det er præcis de samme ingredienser, som alle andre bruger,
men man ved altid, hvornår det er hendes.
Hun savner dig.
Og jeg savner hende.
Så...
Bed hende om at komme på besøg,
nu hvor her er sikkert.
Vil du gøre det?
Du bør komme tilbage til landsbyen.
Ingen har set dig siden begravelsen.
To år.
Bibi Haaji er bekymret for dig.
Sig, at jeg har det fint.
Efter begravelsen
kom folk forbi i månedsvis
og spurgte, hvor du var.
Jeg måtte tilbage hertil.
Alle er bekymret for, at du er alene.
Ingen behøver bekymre sig for mig.
Du er min brors enke.
Idda varer i fire måneder og ti dage,
det har du for længst gennemført.
Og du er her stadig.
Alene.
Jeg er ikke alene. Jeg har venner her.
Folk i landsbyen snakker.
Folk i landsbyen snakker altid.
De taler om hele familien, ikke kun dig.
Vi havde de ældstes Shura derhjemme.
Det er afgjort.
Hvad er afgjort?
Det er tid til, at du bliver gift igen.
Tak Bibi Haaji for brødet.
Jeg vil tage mig af dig.
Som min bror gjorde.
Tak Bibi Haaji for brødet.
Sig, at hun altid er velkommen.
Er de her?
De er lige landet. Jeg tror da, det er dem.
Skal du virkelig tale med præsidenten?
Ved alle andre end mig det?
Så det skal du altså.
Vi får at se. De bad mig om at være her.
Hr. præsident. Det har været en lang proces.
For lang, ja. Godt.
Så er det vel dig.
- Undskyld mig... - Bestemt...
Carrie Mathison.
- Hr. præsident. - Det er en ære.
For mig.
Nej, jeg mente helt sikkert for mig.
Jeg sad i flyet og tænkte,
hvor meget jeg glædede mig til at møde dig personligt,
når du nu har spillet så vigtig en rolle i mit liv.
Man kan næsten påstå, at jeg ikke ville være præsident,
hvis det ikke var for dig.
Jeg har læst rapporterne mere end én gang.
Hvad du gennemgik i Moskva, din fangenskab der.
Det er en profil på det slags mod, som ikke mange kan forestille sig.
Og eftersom jeg ikke kan takke dig offentligt...
der er åbenbart kilder og metoder, der skal beskyttes...
Så ville jeg gøre det nu.
Privat.
Ansigt til ansigt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du behøver ikke sige noget.
Jeg er bare glad for, at du er her
til at bevidne det, du hjalp med at sætte i bevægelse.
Enden på den her krig...
den længste i vores historie.
Det er ret fantastisk.
Ja, ikke?
Du må sige til,
så snart du er tilbage i Washington.
Jeg vil arrangere noget for dig i Det Hvide Hus,
hvis du er interesseret.
Hvad foregår der? Præsident?
Undskyld, mere hemmelighedskræmmeri, den sidste del af rejsen.
Præsident Daoud og jeg flyver op til en kampforpost og annoncerer freden
til soldaterne ved fronten, der skal hjem.
Og det har den operative kommando godkendt?
Først brokkede de sig som bare fanden.
Var det op til dem, skulle jeg ingen steder.
- Hr. præsident. Er De klar? - Jeg er klar.
- Nå? - Vi er en lokkedue.
Det burde jeg havde vidst.
Chalk One afgår.
Chalk Two afgår.
Modtaget, Chalk One, kommunikations-ID 0-0-5-1,
Chalk Two kommunikations-id 0-0-5-2.
Visuel bekræftelse, vi følger jer på radar.
Åbn døren.
Jeg har fornærmet dig.
Det var forkert.
Du er min brors enke.
Jeg kan ikke gå, når jeg har gjort dig oprevet.
Jeg undskylder.
Jeg vil dig bare det bedste.
Og din families ære.
Tag dine ting. Du skal med os.
Skynd dig!
Hvad sagde han?
Præsidenten? Hvad sagde han?
Ikke rigtig noget.
Det lignede ikke "ikke noget." Det så intenst ud.
Var det fortroligt?
Nej.
Og?
Det var personligt.
Hvis det var personligt...
Hvem har du så at dele det med andre end mig?
Han takkede mig.
For at tage hertil og få G'ulom til at rette ind?
Nej. Det handlede ikke om fredsinitiativet.
Ikke hovedsageligt.
Han takkede mig for Moskva.
Hvad jeg gennemgik der.
Han havde læst rapporterne.
Men det var rart at tale med nogen, der stoler på mig.
Det er din.
Samira?
Du må hjælpe mig.
Hvad er der galt?
Min svoger...
Hvad laver du derinde?
Han kom forbi med to venner, Taleban.
De vil tvinge mig med tilbage til min landsby.
- Hvor er de? - De er her lige nu.
Han vil have mig med.
- Hvad laver du? - Åbn døren.
Giv mig et øjeblik.
Du må hente mig.
Hvor langt er vi fra paladset?
Tyve minutter.
- Carrie. - Jeg kommer så snart, jeg kan.
Du må komme nu.
Det skal jeg nok, bare...
Nu.
Hvem talte du med?
Ingen.
Tag dine ting.
Kabul Universitet
Kør ligeud.
Det kan vi ikke.
Konvojen er falsk, en kvindes liv er i fare, vi står i gæld til hende.
Helikopterne er her om to minutter.
Det er noget fis, sjant, ingen VIP'er stikker snotten herind.
Er du færdig?
Er alt i orden, Max?
Er alt i orden?
Udenfor om to.
Ved du, hvem den store kanon er, Maxie?
En general, ikke?
Hvor mange stjerner? En? To?
Tre?
Fire?
Fem?
I geled!
Chalk One er landet.
Okay, vi har videosignal fra Steedley nu.
Op med det.
Chalk Two er på indflyvningskurs.
De er landet, vi har video.
Undskyld mig.
Mine damer og herrer.
For en time siden bød præsident Daoud velkommen
til præsident Ralph Warner på Bagrams flyvebase.
De kommer snart og møder jer.
Men først ville de sende et budskab om fred...
fra krigens front.
Hej.
Hr. vicepræsident, de er klar i situationslokalet.
Er alle stationer varslet?
Jeg melder direkte udenfor det afghanske ministerium...
Vi diskuterede det, før præsidenten tog afsted.
Som sagt er alt klart i situationslokalet.
Ellers tak.
Piotrowsky?
- Ja. - Det er dit lift.
Pak dit lort.
Det er det.
Det er sgu præsidenten.
Hvem er ham den anden?
Den afghanske præsident, tumpe.
Præsident Warner live i Afghanistan
Kampforpost Steedley, hr. præsident.
Hent dem, løjtnant.
Rolig, venner. Kom nærmere.
Sæt jer ned foran.
De herrer, det er min store fornøjelse
at præsentere min gode ven, præsident Daoud.
Det er en ære at møde jer alle.
For os begge.
Da jeg fortalte militæret og secret service
at ville jeg herop, frarådede de det.
Men ved I hvad,
sagen ved at være øverstkommanderende er,
at man er øverstkommanderende.
Jeg er sikker på, at I alle ved, hvordan basen fik sit navn,
fra korporal Brett Steedley fra Galesburg, Illinois.
Dræbt i et baghold den 13. marts 2007.
2007,
da de fleste af jer stadig gik i femte klasse.
Siden da...
har denne base lidt flere tab,
udholdt mere smerte og krævet mere mod
end noget andet sted i verden,
hvor vores tropper skal kæmpe. I holder stand.
I trækker jer ikke.
Præsident Warner live i Afghanistan
I spørger nok ofte jer selv hvorfor.
"Hvorfor skal vi sætte livet på spil,
bruge vores blod og skatte
for en lille forpost 12.000 km hjemmefra?"
Vi er her for at fortælle jer hvorfor.
Jeres mod og offer,
og ofrene ydet af dem,
der holdt denne forpost før jer, har overbevist fjenden om, at han ikke kan
eller ikke vil vinde denne krig.
Efter 18 lange år er han gået med til at forhandle fred.
- Samira? - Ja.
De presser hende til at gå, hun kan ikke trække den ud længere.
Se.
Han gør det.
Freden sker endelig.
Amin, vi må igennem det her.
De herrer, jeg vil fortælle jer en ting til,
og jeg ved, at folk hjemme i Amerika også ser med.
Før jeg forlod Washington, modtog jeg et opkald.
Et opkald med Talebans leder, Haissam Haqqani.
Og vi talte om, hvordan vi kan bringe fred til dette smukke land.
Vi har stadig vores uenigheder.
Men vi var enige om to grundlæggende ting:
Ingen terrorgruppe vil finde tilflugt i dette land igen,
og Afghanistans folk vil være fri til at leve de liv,
de gerne vil leve. Mænd, kvinder, børn...
Jøsses, jeg græder på mine sko.
Se ham. Bedstefar i skudsikker vest.
Det handler om at vinde en embedsperiode til, ikke?
Det handler om at ende krigen.
Og det er det, emir Haqqani og jeg virkelig er enige om,
og det er den bedste garanti for fred mellem os.
Ingen af os er klar til
at sende flere af vores landes sønner og døtre i døden her.
Det er nok. Vi ender det nu.
Det er tid til at tage hjem.
Løjtnant... Soldater...
Soldater...
Tak. Nej, lad os gøre det.
- Hvor kommer du fra, soldat? - Washington, præsident.
- Tæt på magten. - Ja.
Han må videre.
- Tak, hr. præsident. - Ja.
Tolv minutter efter planen.
Hvad er planen?
Svogeren og to Talebaner i lejligheden.
De kunne være bevæbnet.
Prøver vi at få Samira ud, vil de nok stritte imod,
hvilket kunne betyde skyderi, og det er det sidste,
der skal ske i Kabul lige nu, at bryde våbenhvilen.
Hvad er planen så?
- Carrie? - Vent her.
Max, du forstår det ikke. Du kan ikke rejse.
Du hørte ham.
I skal alle hjem.
Hvornår? Hørte du ham sige det?
Vi kunne være her i månedsvis.
Intet i hæren går hurtigt.
Piotrowsky!
Kom så, Piotrowsky, vi smutter.
Hej.
Jeg tager ikke med.
Det må du selv om.
Præsident Warner: "Tid til at komme hjem"
Hr. Vicepræsident.
Tak. Gud velsigne dig.
- Tak. - Tak.
Tak for alt, hvad du har gjort.
Det er fantastisk, Saul.
- Gud velsigne dig. - Fantastisk.
Tak. Det er godt at se dig.
Du rører dig ikke, for fanden.
Rør dig ikke!
Hold hænderne, hvor jeg kan se dem.
Afsted.
Det er okay, du er i sikkerhed nu.
Det er okay.
Vores allierede, amerikanerne, har vist os den sædvanlige respekt.
Ved du, hvad jeg fandt interessant ved talen?
Warner sagde, at de havde talt med Haqqani og skulle møde ham
"meget snart," så det må betyde her i Kabul.
Jeg troede, du havde kontrol over Haqqani.
Jeg troede, du havde kontrol over Kabul.
Undskyld mig, frue. Saul, vil du komme med mig?
Kan du fortælle mig, hvad der er galt?
Ikke her.
Nå?
Bagrams kontroltårn fik en melding fra AWACS-flyet, der overvågede Steedley.
For fire minutter siden forsvandt præsidentens helikopter fra radaren.
Kors i røven. Er den styrtet ned?
Det er uvist.
Hvad sagde eskortehelikopteren?
De så det ikke.
Så det ikke? At holde øje er sgu da deres eneste job.
For fanden da.
To præsidenter.
Jeg ved det.
To præsidenter om bord...
Hvor skal vi hen?
CIA-stationen. Det er tættere på end Bagram.
Vi har dække af kampfly.
Alle ledige luftaktiver er på vej til området.
Reaktionsstyrken er på vej.
CIA-officerer er blevet kaldt hjem fra marken.
Hvad betyder det? "VTB"?
Vend tilbage til basen. Straks.
- På grund af mig? - Nej. Det er noget andet.
Hvad?
Det ved jeg ikke.
Hvad er det?
Kameraet på Chalk One, eskorten.
Der er noget. Klokke tre, lavt.
Vraget er fundet.
Victor Lima 1-5-4-2-0-5-5-8.
Ser Det Hvide Hus med?
Javel.
Sid ned...
Hvem har kommandoen?
Her? Teknisk set er det dig.
Nej, der.
Eftersøgningen styres fra Kabul Station.
Det er der, Saul Berenson er.
Og general Owens er øverstrangerende.
Blev den skudt ned?
Blev den?
Årsagen til styrtet er ukendt.
Lander de ikke? Og ser, om han...
Ser, om nogen...
Der er for stejlt til at lande.
Kan de fire sig ned?
Nej, der er for mange træer.
Vi skal finde et landingspunkt.
Vi er i gang.
Amin tager sig af dig.
- Hvor længe tager det? - Jeg er tilbage, så snart jeg kan.
Du er i sikkerhed her, det lover jeg.
Saul? Hvad er der sket?
Præsidentens helikopter er styrtet ned.
Hvordan?
Chalk One, muligt landingspunkt, en sømil på kurs 090.
Modtaget, et sømil, kurs nul-ni-nul.
Virker det?
Perfekt.
Vi nærmer os.
Hvad fanden?
Taleban.
- Mål klokken to! - Skyd ikke!
Chalk One, afbryd kontakten.
Tony, raketstyr klokken seks, vær klar til at undvige.
Chalk One, det er flyvelederen. Modtager I?
Gentager, Chalk One, modtager I?
Tony?
Chalk One?
Tekster af: Anders Langhoff